El tiempo y el mito - Sánchez Tarrío, Ana María (Verba hispanica, 2012)
Prispevek je kratka predstavitev začetne faze širše študije v nastajanju, ki z vidika gradnje nacionalne identitete prikaže tradicionalno temo nesmrtnosti in brezčasnosti klasikov v novi luči, še posebej pa prastari mit, predmet pronicljive Borgesove ironije v kratki zgodbi Nesmrten. Pomenljiv primer takega pogleda je recepcija mita o Argonavtih v slovenski kulturi, ki se začne z delom Janeza Vajkarda Valvazorja (1641-1693) in ki izpostavi pomembno vlogo humanizma in baroka v kritični zgodovini evropskega nacionalizma. Razgledani pisec Janez Vajkard Valvazor še pred pojavom Heglovega koncepta "Volkgeist" uporabi humanistični pristop pri opisovanju domoljubnih tem, ki svetu razkrivajo slovensko kulturo z izvirno hibridno dimenzijo, saj v delu izstopa stapljanje besedil z ustnim gradivom tistega časa. Namenoma učen in izpiljen humanistični pristop k patriotski temi tako ponuja zgovoren kontrast z nacionalističnimi postulati 19. stoletja. Pokaže, kako pomembna sta 16. in 17. stoletje pri oblikovanju različnih nacionalnih vidikov Evrope in kako bistveno vlogo imajo pri tem skupne grško-rimske korenine. Rezultat tega je tudi mit o Argonavtih v Ljubljani, ki v nasprotju z idealističnimi ali esencialističnimi koncepti nazorno poudarja contaminatio, značilno za vse procese izgradnje nacionalnosti.
Keywords: književnost; literature; čas; miti; mythology; Argonauts; argonavti; slovenska identiteta