Čustva in ozemlja - Čufer, Eda (Amfiteater (Ljubljana), 2018)
Razprava raziskuje odnose med idejo avantgarde, teatrskim dispozitivom in ustvarjalnim opusom Marka Peljhana (predvsem njegovim projektom Makrolab), ki je bil konceptualiziran in realiziran na prelomu tisočletja (1997-2007). Dezintegracija evropskih socializmov po letu 1989 je potekala v sinergiji z revolucijo telekomunikacij in ekspanzijo neoliberalizma, ki je povzročila nove oblike neokolonialne globalne teritorializacije in nove oblike vojskovanja, za katere je značilna "okupacija neba" (Mbembe) oziroma produkcija in kontrola "elektromagnetnih podatkovnih oceanov in signalnih ozemelj" (Koshun). Vojna na teritorijih nekdanje Jugoslavije v devetdesetih letih prejšnjega stoletja je razkrila protislovje med pomanjkanjem informacij o dejavnikih, ki realno vplivajo na lokalne dogodke v obdobju preobilja informacij, ki se posameznikom posredujejo skozi teatrski dispozitiv sodobnih medijev. Članek dokazuje, da je Peljhanov ustvarjalni opus motiviran z reflektiranjem tega protislovja, ki je v Makrolabu in drugih projektih (predvsem v seriji projektov, imenovani Resolucije) realiziran s taktično uporabo in redefinicijo vojaških tehnologij v kontekstu sistema umetnosti. Avtorica dokazuje, da s konfrontacijo umetnosti in vojne Peljhan reafirmira idejo avantgarde, ki jo je v pogojih prehoda iz dvajsetega v enaindvajseto stoletje mogoče misliti zgolj kot preiskovanje avantgardističnih problemov v okvirih meja sodobnega vojskovanja.
Keywords: avantgarda; avant-garde; gledališče; Makrolab; Marko Peljhan; military technology; tactical media; taktični mediji; theater; theatre; vojaška tehnologija