Paradigmas verbales en el discurso lírico de Machado, Jiménez y Aleixandre - Pihler, Barbara (Verba hispanica, 2010)
Avtorica članka raziskuje distribucijo glagolskih paradigem v lirskih diskurzih treh španskih pesnikov, Antonia Machada, Juana Ramóna Jiméneza ter Vicenteja Aleixandra, z vidika pragmatičnega jezikoslovja. Izhaja iz predpostavke, da je sleherno besedilo, tudi pesniško, komunikativno naravnano, hkrati pa izpostavi potrebo po specifični sistematizaciji glagolskih paradigem v liriki, katere središče je lirski govorec znotraj fikcijskega sporazumevalnega procesa. Aplikacija kriterija aktualnosti, ki temelji na predpostavki morfološke neločljivosti glagolskega časa in naklona, se izkaže za zelo ustrezno predvsem v povezavi z bistveno idejno-racionalno inafektivno-emotivno dejanskostjo lirike (nasproti kavzalno-logičnim zaporedjem v dramatiki in epiki): časovne relacije med udeleženci komunikacijev lirskih diskurzih se namreč realizirajo po predhodni vzpostavitvi neposrednega oziroma posrednega odnosa govorca do sporočane vsebine. Oziroma: dejanske časovne vrednosti glagolskih paradigem v liriki so lahko ustrezno interpretirane šele, ko je jasen tudi posredni oziroma neposredni odnos govorca do povedanega.
Keywords: Spanish; španščina; verb; glagol; Spanish literature; španska književnost; časi