Metode za prepoznavanje terasiranosti površja na primeru Vipavskega gričevja - Štaut, Lenart (Geografski vestnik, 2024)
Terasirana območja so pozornost različnih strokovnjakov vzbudila razmeroma pozno. Prvi njihov vpis naUnescov seznam je bil izveden leta 1979, zanimanje zanje pa se je krepilo na prehodu iz 20. v 21. stoletje,posebej po ustanovitvi Mednarodnega združenja terasiranih pokrajin (International Terraced LandscapesAlliance – ITLA). Eden ključnih problemov je evidentiranje teras. V prispevku primerjamo starejšometo-do, ki temelji na ročnem evidentiranju na podlagi topografskih zemljevidov in ortofoto posnetkov, ter novejšometodo, temelječo na laserskem skeniranju površja. Ta omogoča vpogled pod rastlinski pokrov in samo-dejno digitalizacijo kulturnih teras, s čimer dobimo bistveno boljše podatke o terasiranosti območij. Rezultatesmo povezali tudi z analizo tipov rabe zemljišč in preučili, pri katerih tipih so razlike med obema meto-dama največje
Keywords: cultural heritage; Daljinsko zaznavanje; Geografija; geography; Kulturna dediščina; land use; Raba tal; remote sensing; Slovenia; teracces; Terase (geologija)