Kaj treniram: hokej ali branje? Najbolje kar oboje! - Fras Popović, Sabina (Šolska knjižnica, 2016)
Članek predstavlja primer sodelovanja knjižnice in športnega društva pri razvoju bralne kulture ter način, kako lahko knjižničar vključi razvoj bralne zmožnosti v prostočasne dejavnosti otrok, hkrati pa predstavi branje kot zahtevno dejavnost, za odlično obvladanje katere je posameznik pripravljen nameniti veliko truda in časa. Namen članka je spodbuditi razmišljanje o možnostih, ki se nam ponujajo, ko razvoj bralne kulture prenesemo zunaj prostorov knjižnice ali učilnice. Predstavljeni primer prinaša naslednja ključna spoznanja: otroci se pozitivno odzovejo na skupinsko glasno branje, na koncept branja kot družabnega dogajanja ter na primerjavo treniranja branja in izbrane športne panoge. Ugotovili smo tudi, da se otroci na branje odzovejo drugače, če v tej dejavnosti uvidijo smisel. Rezultati predstavljenega primera lahko služijo šolskim in splošnim knjižničarjem ter trenerjem in staršem kot pomoč pri oblikovanju programov sodelovanja z društvi in pri premikanju knjižnične dejavnosti iz ustaljenih knjižničnih prostorov v življenjski prostor posameznika. S pomočjo prispevka tudi ugotovimo, da predstavljajo ključni element starši. Veliko težavo pri razvoju bralne kulture in bralne pismenosti v nestandardnih okoliščinah predstavljajo starši, ki dojemajo branje zunaj šolskih obveznosti kot nasilje nad otroki. Tako tudi na tem primeru pokažemo, da je problem (ne)pismenosti in (ne)ustrezne bralne kulture sistemski problem, pri reševanju katerega ne smemo zaobiti družine.
Keywords: bralna kultura; bralna pismenost; branje; dečki; hokej; motivacija; sodelovanje; splošne knjižnice; športna društva