Entanglement of nature worshippers from Posočje with stones - Tratnik, Polona (Acta Histriae, 2025)
Leta 2015 je slovenski etnograf in zbiratelj Pavel Medvešček-Klančar izdal obsežno knjigo z domoznanskim gradivom, ki govori o kulturi častilcev narave iz zahodnega dela Slovenije, zlasti Posočja, z naslovom Z nevidne strani neba: razkrite skrivnosti starega verstva. Kultura teh starovercev, popolnoma nepovezanih z vzhodnimi pravoslavnimi kristjani, ki so tudi opredeljeni kot staroverci, je bila prej večinoma neznana ali zanikana s strani akademske skupnosti. Soobstajala naj bi kot protikultura prevladujoči krščanski kulturi do začetka 20. stoletja in je bila predmet verskega preganjanja. Pričevanja, ljudske pripovedi in materialna dediščina pripovedujejo o načinu življenja, ki je bil esencialno prepleten s svetom, ki je obkrožal ljudi. Posebno pomembni so bili posebni kamni in drevesa, ki so jih ljudje častili. Članek obravnava mitsko misel naravovercev iz Posočja z ekofeminističnega vidika. Avtorica zagovarja trditev, da se njihova verovanja in sistem prepričanj bistveno razlikuje od antropocentrične grško-rimske ali judovsko-krščanske hierarhične antropocentrične perspektive, ki razvršča ekosfero na podlagi uporabnosti. Posoški naravoverci so neživa bitja razumeli kot avtonomno delujoče entitete, ki organizirajo življenje okoli sebe. Članek obravnava človekovo prepletenost z ekosfero, vključno z neživim svetom, kot jo najdemo v mitološki misli posoških naravovercev, z vidika medijske ekologije s premislekom pojmov »mehanski sklopi« in »prepogibanje s svetom«. Naravoverci so drevesa in kamne s posebnimi močmi imeli za oblikovalce delovanja in družbenih odnosov ljudi, zato jih je treba obravnavati kot medije, stroje oziroma aparate, ki organizirajo človeško življenje.
Keywords: aparat; die Umwelt; ekofeminizem; kamen; medijska ekologija; naravoverci; staroverci