"Pasijon ima zdravilno moč!" protislovja Škofjeloškega pasijona - Krpič, Tomaž (Amfiteater (Ljubljana), 2020)
Članek pojasnjuje, kako sodobna odrska interpretacija oziroma obnovitvena uprizoritev Škofjeloškega pasijona (lat. Processio Locopolitana) konstruira nekatera protislovja, kot so: a) protislovje med amaterizmom in profesionalnostjo; b) protislovje med igro in performansom; c) protislovje med gledališčem in skupnostjo; č) protislovje med zgodovino in sedanjostjo ter d) protislovje med epistemologijo in vero. Okrog leta 1715 je kapucin pater Romuald (1676%1748) napisal besedilo pasijona, ki danes velja za najstarejše ohranjeno slovensko dramsko besedilo in najstarejšo režijsko knjigo v evropskem prostoru. Pasijon so uprizarjali v postnem času do leta 1768 v obliki spokorne procesije. Po spremembi slovenskega političnega in ekonomskega sistema leta 1991 se je interes za pasijon ponovno pojavil, kljub temu pa je bil v vsem tem času uprizorjen le nekajkrat, in sicer leta 1999, 2000, 2009 in 2015. Na uprizoritev pasijona močno vplivata kolektivni amaterizem in konstruiranje značilne pasijonske gledališke skupnosti. Tudi če se bo v prihodnosti produkcija Škofjeloškega pasijona odvijala na višji profesionalni ravni, bo Škofjeloški pasijon vedno ostal amatersko gledališče, povezano z nastankom gledališke skupnosti, ki ohranja elemente srednjeveške kulture v sodobni sekularni družbi.
Keywords: amatersko gledališče; community theatre; controversies; gledališka skupnost; obnovitvena uprizoritev; pasijon; passion play; protislovja; re-enactment; secular society; sekularna družba; Škofja Loka; theatre community