Congregatio mundi today - Łukaszyk, Ewa (Primerjalna književnost, 2018)
Namen članka je osvetliti možnosti kritično reflektirane vrnitve zgodovinskega raziskovanja k nekaterim vidikom dediščine Guillauma Postela. Nekoč navdušujoče delo tega heterodoksnega renesančnega misleca je namreč v zadnjih desetletjih očitno degradirano na raven opusa drugotnega pomena. Njegovo enačenje medkulturne komunikacije z univerzalno slogo (concordia) je v splošnih potezah nedvomno veljavno še danes, tudi za tiste, ki ne sprejemajo njegovega adamitskega in kabalističnega pojmovanja jezika. Po drugi strani pa je njegov koncept congregator mundi dragoceno izhodišče za sodobno razpravo o vlogi in pristojnostih intelektualca kot posrednika med človeškimi družbami in transcendentno sfero, še posebej če ga primerjamo z najnovejšimi deli Giorgia Agambena, v katerih sta intelektualni in kulturni kritik spet postavljena v isto vrsto z monoteističnimi preroki.
Keywords: Adamov jezik; Agamben, Giorgio; ekumenizem; intelektualec; milenarizem; Postel, Guillaume; prerok; renesansa; univerzalizem; univerzalna obnova