Negotiation of self-identity and the contingency of self-actualization among the students with disabilities striving for higher education in Sri Lanka - Herath, Subhangi (Socialno delo, 2014)
Visokošolsko izobraževanje na Šrilanki večinoma obsega državni sektor visokošolskih institucij; v njih je bilo brezplačno izobraževanje uvedeno leta 1945. Kljub izobraževalnim možnostim, ki so jih študenti z ovirami dobili že leta 1912, na visokošolskih ustanovah študira le zelo malo študentov z ovirami, in sicer zaradi izjemno tekmovalnih izpitnih in selekcijskih procedur ob vstopu na univerzo. Na Šrilanki, v državi, kjer izobrazba velja za pogoj za družbeno napredovanje, je visokošolsko izobraževanje ključno pri oblikovanju ambicij in iz njih izhajajočih identitet med študenti/študentkami. Članek prikaže kontingenco konstrukcij identitete in njihovo realizacijo med študenti in študentkami z ovirami, ki se razlikuje od identitetnih konstrukcij nehendikepiranih vrstnikov, in sicer zaradi protislovnih družbenih sporočil, ki so jim izpostavljeni v izobraževalnem procesu v okoljih, ki jih zaznamujejo družbeno-prostorske diskriminacije in deprivacije. Konstruiranje lastne identitete prepoznavamo v treh fazah: 1) obdobje pred visokošolskim izobraževanjem (dom in prejšnje šolanje); 2) obdobje v visokošolskih institucijah; in 3) prihodnost, ki so si jo začrtali in ki postaja v obdobju konstruiranje identitete prehodna in refleksivna. Samouresničevanje študentov z ovirami je v tem kontekstu videno kot refleksivno, lokalno specifično, odvisno od stopnje paradoksov, s katerimi se v tem procesu srečujejo.
Keywords: visokošolski študij; osebe s posebnimi potrebami; oviranost; Šrilanka; hendikep; identiteta; student; študenti