Zakonoslovje - Wintgens, Luc (Revus (Ljubljana), 2011)
Avtor v razpravi razvije t. im. menjalno razlago družbene pogodbe, po kateri mora biti vsako zakonodajalčevo ravnanje izrecno utemeljeno. Utemeljenost nekega zakonodajnega dejanja ali ukrepa (kot storitvenega ravnanja) - pa tudi utemeljenost opustitvenih ravnanj, ki se kažejo tako v odsotnosti zakonske ureditve nekaterih področij kot v ohranjanju obstoječih zakonov v nespremenjeni obliki -, je ob vsakem času odvisna od tega, kako obravnavani ukrep ali opustitev upošteva štiri zakonoslovna načela. To so načelo nadomestnosti, načelo normativne gostote, načelo začasnosti in načelo skladnosti. Zahteve, ki jih zakonodajalcu nalaga zadnje od teh načel, se razčlenjujejo v štirih stopnjah skladnosti. Ob tem, da prvo od teh stopenj (skladnost0) opredeljuje skladnost v najstrožjem smislu sočasne stanovitnosti, druge pa si v tem pogledu sledijo v na nek način pojemajočem redu, je posebnega uvodnega poudarka vreden še en vidik: zadnjo stopnjo (skladnost3) značilno opredeljuje tudi to, da mora zaobjeti celoten pravni sistem in ne le nekih ožjih zaključenih odsekov tega sistema (kot skladnost2), časovne verige odločitev v podobnih primerih (kot skladnost1) ali zgolj osnovnih enot govora (kot skladnost0).
Keywords: družbena pogodba; Interpretation of the law; legal theory; legalism; legalizem; Legislation; legisprudence; načelo nadomestnosti; načelo normativne gostote; načelo skladnosti; načelo začasnosti; Politics; Politika; principle of alternativity; principle of coherence; principle of normative density; principle of temporality; principles of legisprudence; Razlaga prava; social constract; teorija prava; Zakonodaja; zakonodajalec; zakonodrštvo; zakonoslovna načela