Jasnost in določnost predpisov na področju upravnega nadzora - Čebulj, Janez (Dignitas (Ljubljana), 2015)
V prispevku avtor obravnava ustavne in ustavnosodne kriterije uporabe nedoločenih pravnih pojmov v postopkih upravnega nadzora. Zakonodajalec je sicer pogosto prisiljen uporabiti enega ali več nedoločenih pojmov pri normativnem urejanju nekega področja. Vendar se pri tem zastavlja vprašanje, kje je meja, da stopnja nedoločenosti ni previsoka. Ker so, za razliko od prostega preudarka, ki je naravnan na ravnanje upravnega organa, nedoločeni pojmi v pravu usmerjeni na zakonsko opredeljevanje dejanskih okoliščin ali lastnosti nekega dejanskega stanja, se kot eno od temeljnih vprašanj zastavlja tudi vprašanje pravne varnosti naslovljenca zakonske norme. Bisto zahteve po jasnosti in določnosti pravne norme je, da njen naslovljenec ve, kako mora v določenem položaju ravnati. Ta zahteva pa je okrnjena, če vsebino nedoločenega pravnega pojma, s tem pa posledično tudi zahtevano ravnanje naslovljenca, opredeli šele upravni (nadzorni) organ v postopku upravnega nadzora. Še posebej je to vprašanje pereče v primerih, ko je nadaljevanje postopka upravnega nadzora (in v njegovem okviru ugotovljenega dejanskega stanja) kaznovalni postopek. V tem okviru je v prispevku analiziran primer navideznih pravnih poslov v davčnem pravu.
Keywords: davčno pravo; načelo jasnosti in določnosti; navidezni pravni posel; nedoločeni pravni pojmi; upravni nadzor