Cerda in Barcelona - Pallares-Barbera, Montserrat (Urbani izziv, 2011)
V članku se obravnava načrt urbane širitve Barcelone, ki ga je leta 1860 izdelal Ildefons Cerda, ali natančneje, kako in zakaj je bilo mesto zasnovano na tako edinstvni način, pri čemer je imelo pomembno vlogo zagotavljanje storitev prebivalstvu. Cerdajev predlog širitve je temeljil na poglobljeni družbeno-statistični študiji bivalnih pogojev v stari Barceloni. Visoka umrljivost pripadnikov delavskega razreda ter slabi zdravstveni in izobraževalni pogoji so Cerdaja napeljali k oblikovanju nove vrste urbanističnega načrtovanja, ki jo je opredelil kot "urbanizem". V predlogu za novo mesto je predvidel posebna območja za storitve, kot so tržnice, šole in bolnišnice. V prvem delu članka so opisane urbanistične in politične okoliščine v Barceloni, predstavljeni pa so tudi statistični podatki, na katerih je Cerda oblikoval svoj prispevek. V drugem delu članka je s pomočjo lokacijske teorije in geografskega informacijskega sistema (GIS) analiziran vzorec lokacij in prebivalcev, ki uporabljajo tržnice in bolnišnice. Na podlagi topografskih načrtov iz let 1926 in 1975 je opravljena študija razvojaširitve vse do končne stopnje. Dejanski razvoj mesta je bil drugačen od Cerdajevega predloga, in sicer deloma zaradi nepričakovane rasti gostote prebivalstva in grajenega okolja ter večje zasedenosti stavb, vseeno pa je bil osnova za razporeditev ulic in avenij.
Keywords: Barcelona; javne storitve; mesta; mestni predeli; Spain; stanovanja; Španija; urbanism; urbanistični razvoj; urbanistično planiranje; urbanizem