Dvojni kvazi erga omnes učinek uporabe instituta exceptio illegalis - Vavken, Luka (Javna uprava, 2021)
Exceptio illegalis pomeni pooblastilo sodiščem, da pri svojem odločanju presodijo skladnost podzakonskega predpisa z ustavo in zakonom in v primeru ugotovljenega neskladja odklonijo njegovo uporabo pri presoji v sodnem sporu. Če torej sodišče ugotovi, da je splošni podzakonski akt nezakonit ali neustaven, ga ne more uporabiti kot temelj svoje presoje v konkretni zadevi, zato spregleda njegov obstoj. Exceptio illegalis praviloma velja samo za sodišča, ne pa tudi za upravne organe, ki lahko spregledajo podzakonski akt le izjemoma, ob upoštevanju restriktivno določenih pogojev. Sodišče zakonitosti presoje podzakonskega akta pred ustavnim sodiščem ne more zahtevati, razen če bi zaradi njegove neuporabe nastala neustavna pravna praznina. Exceptio illegalis je ultima ratio. Uporabiti ga je mogoče šele tedaj, ko podzakonskega predpisa ni mogoče razlagati ne le ustavno, temveč tudi zakonsko skladno. Splošno razširjeno stališče, da ima exceptio illegalis učinek le v konkretnem primeru, je ustrezno le v strogo formalnem smislu. V resnici pa njegova uporaba ustvarja "dvojni kvazi erga omnes učinek". Exceptio illegalis ni le institut upravnega, temveč čedalje bolj tudi kaznovalnega, konkretno prekrškovnega prava. K temu precej pripomorejo zaradi epidemije nalezljive bolezni spremenjene družbene razmere, v katerih izvršilna oblast čedalje več prepovedi in zapovedi nalaga naslovnikom s podzakonskimi predpisi.
Keywords: exceptio illegalis; hierarchy of legal acts; načelo zakonitosti; neodvisno sodstvo; position of the judiciary in the system of separation of powers; principle of legality in the law of minor offences; principle of separation of powers; public confidence in the judiciary; sodna praksa; system of checks and balances; the Supreme Court case-law; vrhovna sodišča; Vrhovno sodišče RS