O zgradbah eksogene svojilnosti - Lipovšek, Frančiška (Jezik in slovstvo, 2007)
Zgradbe eksogene svojilnosti so specifične zaradi posebne skladenjske vloge posedovalca v razmerju do posedovanega: posedovalec ne nastopa kot prilastek kposedovanemu (npr. Petrovo kolo), temveč kot samostojen stavčni člen. V zgradbah, značilnih za mnogo evropskih jezikov, je to prosti dajalniški predmet (npr. Miha je Petru popravil kolo.). Članek na podlagi slovenskih zgledov v okviru jezikovnosistemskih možnosti obravnava skladenjske in pomenske lastnosti teh zgradb ter dejavnike njihove rabe. Pri razlagi njihove strukture je uporabljen tvorbeni pristop, ki sloni na prostorski interpretaciji svojilnosti. Sledi primerjava z neevropskim tipom zgradb eksogene svojilnosti, ki je v omejenem obsegu prisoten tudi v slovenščini. V neevropskih zgradbah posedovalec ni v vlogi prostega dajalniškega predmeta, temveč izrine posedovano iz argumentne strukture glagola in prevzame njegovo skladenjsko vlogo (npr. Zgrabil ga je za rokav.). Pragmatično gledano je bistvena lastnost zgradb eksogene svojilnosti ta, da izražajo prizadetost posedovalca. Le evropski tip - zaradi prostega dajalnika - naj bi impliciral tudi prizadetost v smislu učinka na psihični ravni.
Keywords: Pro-form; skladnja; Slovene; slovenščina; svojilnost; syntax; zaimek