Koroško bukovništvo skozi čas - Maurer-Lausegger, Herta (Jezik in slovstvo, 2016)
Literarno-sociološko zanimiv pojav koroškega bukovništva je bil razširjen predvsem na koroško-gorenjsko-štajerskem območju. Bukovniki so bili preprosti ljudje kmečkega in obrtniškega stanu, ki so med ljudstvom razširjali in gojili narečno obarvana slovenska ljudska besedila religioznih, apokrifnih in mističnih vsebin. V fazi prepisovalcev so se opirali na protestantsko pisno tradicijo (od 16. stoletja dalje), sredi 18. stoletja je sledilo obdobje prevajanja (iz nemščine), ki mu je proti koncu 18. stoletja sledilo klasično bukovništvo. Bukovniška besedila so jezikovno neustaljena in se pojavljajo v številnih tiskanih in rokopisnih variantah, kar je nakazano ob primeru odlomkov iz koroške Duhovne brambe, zbirke apokrifnih molitvic in žegnov.
Keywords: Slovene literature; slovenska književnost; koroška književnost; ljudsko slovstvo; oral literature; bukovništvo; slovenščina; Slovene; bukovniški jezik; Duhovna bramba (zbirka)