URN_NBN_SI_DOC-XH6LUJIS
Ružiča Milkič: Bibliografski pre gled dela Borislava Stankoviča. šla v 6. knjigi Pečal — Stanko- vičevih zbarnih del pri založbi Prosveta v Beogradu, 1974, tiskana pri CGP Delo v Ljubljani.) Več je vzrokov, če se lotevam zapisa o tej bibliografiji, ki je iz šla že pred leti. Prvi med njimi je gotovo tudi ta, da je bilo Stanko- vičevo delo tiskano v Sloveniji, v Ljubljani, in drugo, da je največ napak in pomanjkljivosti opaziti prav za slovensko gradivo in je vi deti, kakor bi slovenske biblio grafske ustanove ali bibliografi res ne imeli kolikor toliko jasnega pregleda nad tem. Predvsem pa kaže, da se sestavijalka bibliogra fije ni poslužila nobene večje ju goslovanske biblioteke, ker bi si cer v njej lahko našla ali po med- bibliotečnimi izposoji prišla do del, ki jih največkrat citira le po nepre verjeni časopisni ali revijalni no tici, ki je vedno de visu ni imela niti pred sabo. Stankovičeva Sabrana dela so iz šla že leta 1970 v nakladi 10.000 iz vodov, a bila po nepolnih treh le tih razprodana. Do nove izdaje je prišlo leta 1974, medtem ko se je Jugoslavija in posebno Srbija pri pravljala, da proslavi pisateljevo stoletnico rojstva (1976). Te se je spomnila tudi NUK in pripravila obširno razstavo Stankovičevega dela. Milkičina bibliografija Stanko- vičevih del je tiskana na str. 221 do 298 in obsega 326 enot ter je razdeljena, kronološko po letih iz hajanja, v štiri skupine: samostoj ne izdaje, prispevki v periodičnem tisku in knjigah, Stankovičevo prevajalsko delo, prevodi Stanko- vičevih del. Sledita dve kazali: re gister naslovov in abecedni vrstni red prevodov. Namen pričujočih beležk je — da še enkrat ponovim — le v tem, da rešim, kolikor se pač rešiti da, »slovenski« del te biliografije. Edi no tu se bom sistematično zadržal; če pa bom kje pokazal na nesklad nosti ali pomanjkljivosti in napake tudi v drugih enotah, bo to le ori entacijskega ali primerjalnega po mena, kajti sistematično se neslo venska gradiva, popisanega v bi bliografiji, ne lotevam. Da je bibliografija kot celota ne popolna, nam povedo še drugi po datki: med drugim ne prinaša uprizoritev Stankovičev dramskih tekstov, ne prinaša — in to je mor da njena največja pomanjkljivost — gradiva, se pravi člankov, zapi skov, študij itd. o Stankoviču in njegovem delu, ne domačih, srb skih, ne tujih. Ne prinaša ocen ali zapiskov ob izidu njegovih del, kaj šele ob različnih prevodih v tuje je zike. Toda česar bibliografija ne prinaša, pač ne smemo kritizirati. Vse kaže, da si je avtorica svoje delo zamislila skromneje in v tej obliki ga tudi smemo ocenjevati. Bibliografske enote so popisane v oštevilčenem tekočem vrstnem redu ne glede na letnico izida, po sebnost bibliografije pa je, da so ob prvem popisu določenega dela v nekaki bibliografski opombi su- marno navedene vse kasnejše iz Knjlžnlca 25(1981)1-4 241
RkJQdWJsaXNoZXIy