Performans in gravitacija - Murnik, Maja (Amfiteater (Ljubljana), 2017)
Članek se ukvarja z umetnostjo "nad tlemi" (s poudarkom na performansu), katere razmah opažamo v zadnjem času. Obravnava nekaj značilnih primerov tovrstne umetnosti, ki si prizadeva premagati gravitacijo: zračno umetnost ali teatro aereo (del italijanskega futurizma), vesoljsko umetnost oz. space art in postgravitacijsko umetnost Dragana Živadinova. Ob primerih razpravlja o treh temeljnih temah, ki jih imamo za ključne pri razumevanju tovrstne umetnosti: (1) gravitacija, ki jo ustvarjalci razumejo kot temeljno silo, ki nas določa in vzpostavlja v Zemljinem okolju, in obenem kot usodno silo, ki stoji na poti k osvoboditvi človeka, umetnosti in mišljenja. S sposobnostjo človeka, da se izmuzne na "odprto nebo" (Virilio), se vzpostavi podlaga za drugačno dojemanje prostora in za reorganizacijo pogleda. To vpliva na (2) spremenjeni koncept človekove telesnosti, ki je v pričujočem članku (v nasprotju z drugimi obravnavami zračne in vesoljske umetnosti, ki se osredotočajo predvsem na opis posameznih umetniških projektov, performansov ali umetniških vizij) interpretirana s filozofskega stališča, in sicer s pomočjo razširjenega koncepta telesa (Merleau-Ponty). Tretja tematika je (3) vprašanje znanstvene abstrakcije.
Keywords: Biomehanika Noordung; body art; gledališki projekti; gravitacija; gravity; performance art; postgravitacijska umetnost; postgravity art; space; vesolje; Živadinov, Dragan, 1960-