Truly bewept, full of strife - Kocijančič, Matic (Clotho, 2021)
V povojni zahodni kulturi je bil mit o Antigoni predmet vidnih literarnih, literarnokritičnih, dramskih, filozofskih in filoloških obravnav, nenazadnje tudi zaradi močnega vpliva ene od ključnih iger dvajsetega stoletja, Antigone Jeana Anouilha. Živahna razprava o mitu se je pogosto ukvarjala z njegovo najbolj znano formulacijo, Sofoklovo Antigono, manj pozornosti pa je posvetila širšemu antičnemu kontekstu; virom v epiki (Iliada, Odiseja, Tebaida in Ojdipodeja); drugim tragiškim različicam (Ajshilovi Sedmerici proti Tebam in njegovim izgubljenim Elevzincem; Evripidovim Prošnjicam, Feničankam in Antigoni, od katere je ohranjenih le nekaj kratkih fragmentov); in odzivom pozne antike. Prispevek analizira osnovne značilnosti te skoraj tisočletne antične tradicije in kaže, kako se na presenetljive načine – včasih celo bolj neposredno kot Sofoklova tragedija – povezujejo z osrednjimi vprašanji v nekaterih sodobnih izročilnih vejah njene recepcije (zlasti slovenske, poljske in argentinske): z vprašanjem pokopa vojnih (ali povojnih) mrtvih in idealom sprave.
Keywords: Aeschylus; Antigona; Antigonin mit; Euripides; Homerus; literarne študije; Sophocles; starogrška književnost