Univerzalnost čustva strahu v hebrejski in grški bibličnih tradiciji - Matjaž, Maksimilijan (Bogoslovni vestnik, 2025)
Razprava predstavlja posebno vlogo čustva strahu kot temeljne dimenzije človekove izkušnje presežnega. Pri Platonu je strah razumljen kot pričakovanje nečesa slabega, ki ga človek lahko premaga s pomočjo védenja, za Avguština pa je strah vedno povezan z ljubeznijo. V bibličnih tekstih strah ni le iracionalno čustvo, temveč postane kraj srečanja z Bogom. V hebrejskih in grških bibličnih besedilih ima čustvo strahu posebno mesto. Večinoma je izraženo s terminoma yare’ in phobéomai ter s pomiritvenimi izreki ‘al-tira’ in me phobou oziroma z njihovimi izpeljankami. Gre za najbolj intenzivno čustvo, ki zaobjema celotnega človeka in ga presega. Z motivom strahu je opisana večplastnost človekovega odzivanja na Božjo presežnost in človeško omejenost. V pojavu strahu se napetost med nasprotji izkuša sočasno, kar vodi k intenzivni izkušnji lastne identitete in navzočnosti presežnega. V prispevku, ki izhaja iz avtorjeve temeljne raziskave o kristološkem pomenu motiva strahu v Markovem evangeliju, bo vloga čustva strahu podrobneje predstavljena na tekstu o ozdravljenju krvotočne žene (Mr 5,25-34) – z raziskavo razmerja med strahom in vero.
Keywords: Avguštin; čustvo; emotion; faith; fear; mysterium tremendum et fascinans; phobéomai; Platon; presežnost; strah; transcendence; vera; yare?; yare’