How reliable is classic chest radiography in the diagnosis of small pleural effusion - Kocijančič, Igor (Radiology and oncology (Ljubljana), 1999)
Namen. Ugotoviti uporabnost dveh posnetkov v bočnem položaju v različnih fazahdihanja (v globokem vdihu in v izdihu) pri diagnostiki majhnih plevralnihizlivov. Materiali in metode. Bolnikom, ki so bili na UZ pregledu trebuha zaradi različnih vzrokov, smo rutinsko pregledovali tudi plevralni prostor in iskali izlive. Od novembra 1994 do maja 1996 smo pri 36 bolnikih našli mali plevralni izliv do širine 15 mm bazalno in jih vključili v študijo.Slikali smo jim prsne organe v PA in stranski smeri. Nato so 5 min ležali na boku, nakar smo jim napravili posnetek v izdihu in vdihu leže na boku. Ob tem so imeli za 10 dvignjeno medenico, centralni žarek pa je bil usmerjen na stranico prsnega koša. Rezultati. Pri 22 od 36 bolnikov (61%) na PA in stranskih posnetkih ni bilo znakov plevralnega izliva. Zato pa je bil tajasno viden pri 35 od 36 bolnikov na posnetku leže na boku, napravljenem v izdihu. Povprečna širina tekočinske plasti je znašala 4,3 mm na posnetku leže na boku v vdihu in 7,9 mm na posnetku v izdihu. Pri 31 od 36 bolnikov (86%) sta se širini tekočinske plasti, izmerjeni na posnetkih leže na boku v vdihu in izdihu razlikovali. V 16% tekočine na posnetku leže na boku v inspiriju ni bilo videti. Zaključek. Izkazalo se je, da so rentgenski posnetki prsnih organov v ustreznih smereh ravno tako občutljiva metoda za ugotavljanje malih plevralnih izlivov kot pregled z ultrazvokom. Rezultati naše študije kažejo tudi, da posnetek leže na boku, napravljen v izdihu, ključno prispeva k občutljivosti metode.
Keywords: Diagnosis; Pleural effusion; Radiography; Thoracic radiography