Profesionalni razvoj učiteljev športne vzgoje - Tul, Miloš (Šport (Ljubljana), 2017)
V današnji družbi, ki jo pogosto označujemo kot družbo znanja, imajo pomembno vlogo učitelji, ki za uspešno delovanje potrebujejo drugačne spretnosti in kompetence kot v preteklosti. Lizbonska strategija in programa Izobraževanje in usposabljanje 2010 ter Izobraževanje in usposabljanje 2020 predstavljajo skupen evropski odgovor na izzive globalizacije, demografske spremembe in vzpostavljanje družbe znanja. Pri tem sta bila oba programa bolj ali manj uspešna, njuna najbolj vidna posledica pa je preoblikovanje izobraževalnih programov za učiteljski poklic. Evropski izobraževalni programi naj bi bili usmerjeni od paradigme učitelja, ki dobro poučuje, v smer učitelja, ki dobro spodbuja učence, torej postaja pospeševalec učenja, večkrat z uporabo inovativnih metod in sredstev. Na podlagi izhodišč projekta AEHESIS, ki je preučeval različne poklice na področju športa, je večina evropskih držav spremenila programe izobraževanja učiteljev športne vzgoje. Raziskovalci poudarjajo, da so za današnjega učitelja športne vzgoje in njegovo profesionalizacijo pomembni odprtost za ustvarjanje zanimivih programov in inoviranje procesa poučevanja, ustrezna diferenciacija ciljev glede na značilnosti in sposobnosti učencev ter vključevanje novih tehnologij v pouk. Ob spoznanju, da v študiju pridobljene kvalifikacije danes ne zadoščajo več za kakovostno delo v praksi, morajo države spodbujati nenehno spopolnjevanje učiteljevih profesionalnih kompetenc, kar pa zahteva domišljen sistem stalnega strokovnega spopolnjevanja, dostopen vsem učiteljem.
Keywords: continuing professional development; educational programmes; izobraževalni programi; physical eduction teacher; profesionalizacija; profesionalni razvoj; professionalization; sport; stalno strokovno spopolnjevanje; šport; učitelji športne vzgoje