Stable carbon isotopes in Norwey spruce (Picea abies (L.) Karst.) tree rings at two sites in Slovenia - Hafner, Polona (Zbornik gozdarstva in lesarstva, 2009)
Stabilni izotopi v branikah dreves so, tako kot širine branik, maksimalna gostota kasnega lesa in drugi parametri branike, pomembno orodje pri rekonstrukciji klime v preteklosti in preučevanju odziva dreves na okoljske dejavnike. V prispevku predstavljamo fiziologijo stabilnih ogljikovih izotopovin prve slovenske d13C-kronologije smreke (Picea abies (L.) Karst.) nadveh lokacijah z različnimi ekološkimi razmerami. Na visokogorskem rastišču Pokljuka smo odvzeli vzorce petih, v nižinskem nasadu na Sorškem polju pa trehdreves. Vrednosti d13C smo primerjali s podatki CRU TS 1.2 meteorološke baze, ki vsebuje podatke o klimi za obdobje 1901-2000 v Evropi, s prostorsko ločljivostjo10ć. Rezultati korelacijske analize so pokazali, da je na obeh rastiščih povprečna d13C-vrednost podobna in v močni negativni korelaciji s količino padavin ter v pozitivni korelaciji z visokimi temperaturami v vegetacijski sezoni. Stabilnost korelacijske povezanosti med padavinami v juliju in d13C je značilna za obe lokaciji, medtem ko se stabilnost odnosa d13C- temperature kaže le na Sorškem polju.
Keywords: branike; dendroklimatologija; isotope; izotopi; Picea abies; smreka; stabilnost