Digital death in the age of narcissism - Vrtačič, Eva (ELOPE (Ljubljana), 2010)
Patološki narcizem predstavlja dominantno formo subjektivnosti postindustrijske družbe in njenih potrošniških idealov. Strah, ki ga čutimo v povezavi z lastno smrtjo, in ki je značilen za patološki narcizem, se pogosto manifestira kot popolno zanikanje ideje o smrtnosti lastnega Jaza. Primarni narcizem po Freudu človeku onemogoča misliti lastno smrt. Smrt v Nezavednem preprosto ne obstaja. Na podoben način je smrt odsotna tudi v kiberprostru, ki je tako postal primerna metafora nezavednega. Patološki narcizem je tisti, ki omogoča, osmišljuje in opravičuje obstoj kiberprostora in naših dejanj v njem. Naša kiber-dejanja tako postanejo nekaj več kot le izguba časa. Ob vstopu v kiberprostor je subjektu ponujena možnost, da za seboj pusti svojo telesnost, svojo smrtnost, in se poda na potovanje neštetih resničnosti in možnosti. Ob tem pa neizogibno vstopi tudi na območje e-smrtnosti. Antropološko predpostavko, da je kultura naše "naravno okolje", lahko tako danes, ko se kot "naravno okolje" patološkega narcisa ponujata kiberprostor in digitalna tehnologija, razumemo in interpretiramo na nove načine.
Keywords: cyberspace; death; internet; kiberprostor; narcissism; narcizem; smrt; virtual reality; virtualna resničnost