Zu den Satzformen im deutschen und wie sie durch die Verb-Valenz Beeinflusst werden - Bračič, Stojan (Linguistica (Ljubljana), 2019)
Merilo za določitev oblike nemške povedi je število eksplicitno izraženih predikacij. Poved je pri tem nadpomenka, ki stoji za vse stavčne konstrukcije, katerih razpoznavna znaka sta velika začetnica na začetku in ločilo na koncu, in tako zaobjema tako proste kakor tudi zložene stavke. Zložena poved je lahko zgrajena tako parataktično kakor tudi hipotaktično. Pri tem je pomembno vedeti, da tudi glavni stavki niso vedno neodvisni od odvisnikov in da torej ne morejo vedno stati samostojno. Glagolska vezljivost kot semantično pogojena kategorija vnaprej določa temeljno strukturo in s tem obliko po-vedi. Fakultativni aktanti/delovalniki/udeleženci lahko manjkajo, če je njihov informa-tivni prispevek sobesedilno ali sotvarno vtkan v skupno znanje sporazumevalnih par-tnerjev in ga je na ta način mogoče priklicati v zavest. Glagolska vezljivost je lahko tudi modificirana. Največkrat gre za vrsto valenčne redukcije. V tem primeru so slovnično pravilne in razumljive tudi skrajšane strukture povedi brez obveznih delovalnikov, pod pogojem, da je mogoče aktivirati pragmatično védenje udeležencev sporazumevalnega procesa. Izpust je nepopolna stavčna konstrukcija, ki načeloma sloni na neupoštevanju skladenjskega minimuma, vendar je z vidika naslovnika sprejemljiva, ker izpolnjuje neko komunikativno funkcijo.
Keywords: forms of sentences; glagolska vezljivost; oblike povedi; pragmatic knowledge; pragmatično védenje; skladnja; syntax; verb valency