Leto IL, št. 6 PTUJ, 7. februarja 1996 CENA 110 tolarjev
JM/r^f^/TA TEDEN
Kulturni praznik. Dan, posvečen tistim, ki so v duhovno-
estetskem pogledu ustvarili največ. Dan, ko se spomnimo svojega
izvora, prvih zapisanih slovenskih besed, najboljših pesnikov, glas-
benikov, slikarjev, umetnikov. Dan, ko se poklonimo njihovi
zmožnosti in moči, da z zajemanjem iz zunanjega in notranjega
sveta ustvarijo umetniško delo, ujamejo drobec lepote, v kateri
odseva bistvo človekovega bivanja.
Kakšna je kultura našega območja?
Bogata in raznovrstna. Prežeta z ohranjanjem etnološkega
izročila, široko ustvarjalnostjo ljubiteljskih skupin, delovanjem kul-
turnih institucij, gibanjem alternative v njihovi senci ter redkimi
skupinami in posamezniki, ki uspejo s svojim delom vzbuditi
pozornost širše slovenske in mednarodne javnosti.
Samo v ptujski regiji je v prosvetno-kultuma društva vključenih
približno 3000 ljubiteljev, ptujsko knjižnico redno obiskuje več kot
2500 bralcev, razstave muzeja sije lani ogledalo več kot 90000gos-
tov iz Slovenije in tujine, prav tako v tisoče domačih gledalcev
šteje obisk ptujske gledališke stavbe.
Kljub tem številkam nam največ kulture v naš dom prinaša tele-
vizor. Sedeč pred ekranom s pritiskom na tipko daljinskega upravl-
jata izbiramo, katerim vrednotam bomo dopustili, da nas zabava-
jo, vzgajajo, izobražujejo. Z našimi najmlajšimi živita Kaličopko in
Hugo. Prvi brez predaha nakupuje po ljubljanskih trgovinah, zbira
risbice, poje in pripoveduje, kaj je prav in kaj ni Drugi pa otrokom
dopoveduje, da je zmaga v potovanju po navidezni železnici
računalniškega ekrana največ, kar lahko dosežejo. Odrasli se nas-
mejijo ameriškim junakom nadaljevanke M.A.S.H., rešujejo umore
skupaj z detektivi baltimorskega oddelka za umore, družinske
popoldneve pa lahko preživljajo namesto z Američani tudi z
Jožetom Galičem in Smiljo Baranjo ter cvetom slovenske narod-
nozabavne glasbe ah z vedno bolj priljubljenimi karaokami.
Počutimo se kraljevsko, saj smo popolni kreatorji, vendar žal zno-
traj omejene demokracije televizijske ponudbe, ki jo neredko
oblikuje najnižji okus najširšega kroga publike. Med tretjerazred-
nimi cenenimi izdelki pa lahko kot skrite bisere v blatu najdemo
tudi posamične kvalitetne in umetniško vredne oddaje. Gledalec
ima na petih slovenskih in množici satelitskih programov na razpo-
lago po kakovosti izredno različne domače in tuje izdelke in samo
njegovemu lastnemu izboru je prepuščeno, ali bo preživel nekaj ur
v družbi vrhunskih umetnikov ali trivialnega sporeda.
Televizija ponuja tisto kulturo, kise najbolj dotika našega vsak-
dana. Živi z nami in mi z njo. Na večino vpliva bolj kot vsi muze-
ji, razstave, gledališke predstave in glasbeni dogodki skupaj Prav
je, da se tega zavedamo in šele nato s pritiskom na gumb dopus-
timo televizijskemu plazu, da se vsuje med domače stene. Vsaj na
praznik kulture pa si le privoščimo kaj iz prve roke: obiščimo razs-
tavo, pojdimo v gledališče, poslušajmo domači pevski zbor, pre-
berimo knjigo ali povejmo pravljico svojemu otroku.
MlenaZupanii
Športni zavod Ptuj je zelo
dobro organiziral in izpeljal
zaključno prireditev podelitve
priznanj najboljšim ptujskim
športnikom in športnicam. Pri
moških je prvo mesto osvojil
Mirko Vindiš, pri dekletih pa
Vanja Kotar, sicer oba člana
Atletskega kluba Ptuj.
Takrat, ko se delijo priznanja in
pohvale najboljšim športnikom in
športnicam ter zaslužnmim de-
lavcem, je vedno svečano.
Pri prejemanju pokalov se ob'
stran potisnejo vse težave in napori,
s katerimi se vrhunski športniki
srečujejo. Z golim naštevanjem
doseženih rezultatov, osvojitvijo
naslovov, se ob takšnih priložnostih
potisnejo ob stran vsi napori na
treningih in tekmovanjih. Vsi tisti,
ki so dobili pokale in priznanja so
vsekakor zaslužni za samo promo-
cijo športa, s katerim se ukvarjajo in
seveda samega Ptuja.
Mirko Vindiš je že večkratni
dobitnik tega priznanja. Za njega
to ni nič novega. Veliko kilo-
metrov po slabem in dobrem vre-
menu je bilo potrebno za dosego
rezultatov, ki jih je dosegel. Bilo bi
verjetno še bolje, če ne bi moral
skoraj polovico leta počivati zradi
nesr^^i^i^T^pcdnjena bi bila tudi
olmffiijska nojma za Atlanto 96.
I^jpbj^^^j«© dobro razpoložen in
vedno nasmejan.
Vanja Kotar je v lanski tek-
movalni sezoni tudi imela uspešno
tekmovalno leto. Njej je to priz-
nanje pripadlo drugič. Tudi ona
želi izboljšati vse svoje rezultate in
enostavno povedati, da s trdim
delom lahko to doseže.
Bilo je še veliko nagrad in priz-
nanj. Je pa tako, da seveda niso vsi
zadovoljni. Veseli pa dejstvo, da
tudi v Ptuju je nekaj dobrih in
kvalitetnih športnikov, kar pomeni
da se dokaj dobro dela v klubih,
predvsem z mladimi. Novo tek-
movalno leto je steklo. Nekateri
naši športniki, ki tekmujejo za ptu-
jske in klube iz drugih občin, že
čakajo nove reprezentančne pre-
izkušnje. Čas gre hitro naprej.
Leto se hitro obrne in zopet bodo
zadovoljni tisti, ki bodo najboljši,
ki bodo šli višje, hitreje in
močneje. Časa je za dokazovanje
in promocijo vedno dovolj. Samo
ob pravem času in na pravem
mestu moraš biti, da dosežeš tisto,
kar piše zgodovina. Šport gre
naprej. Jutri je nov dan.
Oaat/o/Oa/nšeA
Umetnost zadrži trenutek sedanjosti za preteklost. J
Na foiografi/i kipar in resfavrafor Vikfor 0p/koni^. Posnetek M, lupan^^^
0i(fMiMSiriinroMjjurp¥
Kot so na petkovi tiskovni
tiskovni konferenci mestne občine
Ptuj povedali župan dr. Miroslav
Luci, direktor Komunalnega pod-
jetja Jože Cvetko in vodja ptujske
enote Zavoda za zdravstveno
varstvo Maribor dr. Ciril Korpar,
se po zadnjih analizah mari-
borskega zavoda kakovost pitne
vode iz vodooskrbnega sistema
izboljšuje, kar je posledica mešanja
z neoporečno vodo iz globinskega
vodnjaka v črpališču Skorha.
Z;i\
de izmerjeno .^.S miliy.nimov
i///vA.7. i .\Lirk(neili \ (iorišnici
IlU. \ \'iJmu 1(12. \ Juršineih 11,3
ter \ Kidriče\em S.6 nnligninun
(.liišik:i nu liter \ < hle.
Direktor Komiimile. .lože
( \ vtkiK je pined-il. d:i so ti ugodni
rezultatiposleilie.i mešiinia \<>de le iz
eneguglolviiskei::! vodnjnka \'(il. ki
je v rednem /ngt >nu od 2'1 deeembni
1:1111. IZ k.ilereiiii izerpnjo ihuMio
2.i>~.-' kubičnih metrov vmle. s pre-
ti^kom okoli 24 litnn nu sekundo.
Od skupno nučrpune ilne\iie
količine \ ode. kije \ pinprečju okoli
Ki.SIHI kubičnih metrtn. pomeni to
okoli /J..! Oilstotke.
I\:iz\ese/ji\(ije tudi. (/./ je \'hul:i
icjHil-ilike Slo\ eiii/e ptujski Ki uuunuli
ijniijn.i i/iLtl:i oilloel^o. \ k.iteri
jO tloloe.i z,I koiii e 1011.111:1 z.i gospo-
LLirsko koiisi-ciiic \(Hlneg:i \ir.i z:i
oskrln> v pitno \mlo \ čij}:ih'seu
.Skorivi. z:i m lun m \( 12.
Aii.iliz.i te \oile /e ii.nl\se ugthin.i.
sji MI količine nitr:ilo\ iieizinerljne.
k.iZCjIl p.I Ithll 1/.7 /e L'lolvilsk.l Mhl.l
^koiJi z.I poloMeo l^oli inehk.i.
l\oi!Leui !ehiu.irj:i nuj bi J(čine Ruj dr. Miroslavu Luciju
(Foto: Kosi)
PD PTUJ
TEDMIK — 7. FEBRUAR 1996
OD TOD IN TAM — 9
PIŠE: TJASA MRGOLE JUKIČ / ZGODOVINA MASKE IN MAŠKARADE
Hopsasa, raisasa, spet bo pust
Nacfaf/«voii/« Iz
prelinle ifevllke
Za maskiranje in nastopa-
nje mask je značilno, da to
počenjajo v skupini. Ni maski-
ranca, ki bi se našemil samo
zase ali nastopal sam (indi-
vidualno).
Spoznali smo, da je prvotna
funkcija mask izpuhtela, osta-
la je le groteskna zunanjost, ki
je s tistim trenutkom, ko ljud-
je niso več verjeli v obredno
moč maskirancev, postala
smešna, komična. Maske so
navzven ohranile staro obliko
in obnašanje, ki pa ga jem-
ljemo le za zabavo. Tudi da-
nes maskiranci plešejo, topo-
tajo, polivajo z vodo toda o
magičnih verovanjih ni več
mogoče govoriti, ostala je le
satira, kritika in zabava.
In vendar prav v naših kra-
jih obstaja še vedno nejasen
občutek, da maske prineso ne-
ko skrivnostno moč in srečo ...
ZGODOVINA MASK
IN MASKIRANJA
NA SLOVENSKEM
Spoznali smo, kako stare so
maske in zakaj so nastale. Tako
lahko rečemo, da so maskiranje
poznala vsa ljudstva Evrope. V
starem Rimu npr. so imeli več
praznikov, ko so se maskirali
(brumalije, saturnalije, januar-
ske kalende) in so jih imeli bolj
za zabavo.
V zvezi z maskiranjem sta se
oblikovala zlasti dva časovna
termina. Prvi sredi zime (konec
decembra, začetek januarja), ko
so kratki dnevi, dolge, temne in
mrzle noči in so menih, da se v
tem času mrtve duše vračajo na
zemljo — maskiranci so pred-
stavljan rajnke. Tovrstno maski-
ranje je izginilo, kot dokaz so
nam ostali le bohinjski otepovci
(maskiranje okoli novega leta).
Drugi časovni termin pa sega
v konec zime, ko so z magijo in
obredi poskušali (maske, spre-
menjene v duhove narave) opo-
zoriti naravo, da so dnevi že
daljši in toplejši in naj se duhovi
narave zbudijo. Ta čas imenuje-
mo danes pustni čas.
Prve zapise o maskah na na-
ših tleh je najti v cerkvenih spi-
sih, iz katerih je razvidno, da je
cerkev razposajene sprevode, ne
glede na to, ali so bili ostanek
starega Rima ali pa poganski
običaji, preganjala. Lahko pa bi
rekli, da so bile prepovedi naj-
bolj izpostavljene živalske (zoo-
morfne) maske. Zakaj? O tem
lahko le ugibamo, morda pa za-
to, ker jih rimska šega ni pozna-
la, le-te (košuta, jelen, telica)
pa so bile med Slovani in Kelti
posebej priljubljene. Veliko ne-
jevolje so v cerkvenih krogih
povzročale tudi maske "pošasti"
in kar priljubljen tranvestizem
(ko se moški preobfeče v žensko
oblačlo, redkeje obratno).
Če so te ujeli maskiranega, si
si "prislužil" kazen, ki je bila
največkrat v obliki pokore (tudi
do 3 let). Toda sčasoma so po-
stajale kazni milejše in v 11. st.
je popustljivost dosegla tako
mero, da so se maskirali tudi
menihi sami. Hkrati pa je tudi
verjeti znanstvenikom, ki trdijo,
da je do 10. st. pogansko izro-
čilo v javnem življenju močno
odmrlo in zatonilo v pozabo
(kar pa seveda ne pomeni, da je
izginila potreba po maskiranju
in praznovanju). Ker pa so se
prepovedi največkrat nanašale
na urbana naselja, je tradicija
na podeželju le ostala.
Karkoli že napišemo, dejstvo
je, da je naše znanje o maski-
ranju v zgodnjem srednjem ve-
ku zelo pomanjkljivo, kar pa
velja tudi za znanje o dediščini
neicaj stoletij pred njim. Seveda
pa zato, ker nimamo skoraj nič
pisnih virov, to ne pomeni, da
se ljudje (zlasti kmečko prebi-
valstvo) ni šemilo.
Zelo zanimiva pa je zgodba,
kako je nastal čas pustovanja.
Danes vsi vemo, da je pust na-
tanko pred časom 40-dnevnega
posta, ki so se ga kristjani vča-
sih zelo strogo držali. Skoraj ra-
zumljivo postane, da so se ljud-
je pred tem časom želeli poza-
bavati in si privoščiti nekaj ve-
selja, zabave in tudi obilnejše
jedače. Leta 1091 (sinoda v Be-
neventu) so natančno določili
čas posta in prav s tem.dejstvom
je na evropskem zahodu postala
nedelja pred njim "pustna nede-
lja". (N. Kuret, Maske sloven-
skih pokrajin, str. 36)
Prav to opisano nam potrjuje
tudi izvor besede pust, ki je po-
pačenka iz meso pusti — pust in
je vidnejša v npr. češkem jeziku
masopust. (Tudi nemška beseda
Fasching je nastala iz stare
nemške besede vastschang ali
vaschan, kar izhaja iz ausschen-
ken des fastentrunkes, izpraz-
nite zadnjo čašo pred pustom.)
(Razlaga iz Kuret, Mase, str. 60)
Plesi v maskah in viteške igre
(v maskah) so bili velika zabava
na dvorih od 13. pa vse tja do
19. stoletja. Maskiranjeje bilo v
obliki zabave, njihov kultnoob-
redni pomen pa se je že popol-
noma razblinil.
O takih igrah nam poroča
tudi Valvasor. "Bil je to izredno
sijajen in sila imeniten turnir in
tekma za obroček, pri katerem
je nastopalo 35 slavnih in visoko
žlahtnih vitezov." Prireditev, o
kateri govori, je bila 17. feb.
1652 na Novem trgu v Ljubljani.
Daleč pred ostalo Evropo pa
je šel razvoj maskiranja v Italiji,
ki ni bila obremenjena s keltsko
dediščino. K temu je verjetno
pripomogel tudi italijanski tem-
perament, ki je zgodaj obhkoval
KARNEVAL. V Benetkah je
menda izpričan že leta 1096 (si-
cer se nanaša na neko neugo-
tovljeno listino). Karnevale so
obhajali po vseh večjih italijan-
skih mestih; ustanavljali so kar-
nevalske družbe, ki so bile stvar
plemstva, navadni ljudje pa so
bih publika.
Izrazit primer meščanskih
mask pa se rodi tudi v Nemčiji.
V Niirnbergu so izpričane mas-
ke iz časa 1449 do 1539. Imeno-
vaU so jih SCHEMBARTI
(scheme — maska, bart — bra-
da). (Gl. N. Kuret, Maske, str.
39) Posebno mikavno se mi zdi,
da so maske slikovno, celo barv-
no dokumentirane.
Schembarti so bili, pomislite,
privilegij mesarskega ceha. Za-
kaj mesarskega ceha, le kaj ima-
jo mesarji s pustom? Ko vam
povem zgodbo, se vam bo zdela
zelo razumljiva. S pravico, ki so
jo podeHli mesarskim cehom,
da lahko priredijo maškarado
(in to pravico so smeli prodati
tudi naprej), so se meščani ho-
teli odkupiti mesarjem, ki v ča-
su posta (ki sledi pustu) niso
prodali skoraj nič mesa. Poleg
tega pa ponavadi ni prihajalo
do nevščečnosti, saj so za red in
dostojnosti skrbele mesarske
združbe.
Naj vas presenetim še enk-
rat: mesarska maškarada je
izjjričana tudi za mesto Ptuj.
(Se dobro, da se danes ne
držimo več tako strogo posta,
saj bi sicer pustni karneval in
maškarado namesto Turistič-
nega društva organizirali me-
sarji.)
Ko pa je od. 14. st. dalje pa-
triciat izgubljal svojo vodilno
vlogo, je postalo pustovanje,
zlasti od 15. st. dalje, čedalje
bolj nebrzdano, glasnejše, pa
tudi bolj pisano. Za zgodovino
mask je ta čas prelomnica, ker
se "rodijo" novi liki, kajti
okus ljudi se je spremenil in
ta se je pokazal tudi na tipolo-
giji mask. Maske so se odda-
ljile od "lepih" preoblek in po-
stajale vedno bolj "primitiv-
ne", "grde". Poleg hudiča so
se začeli pojavljati liki kmeta,
norca ... (Valvasor nam pove
tudi, da so se v hudičke naše-
mili tudi ljubljaniski juzuiti.)
Ponovno se pojavijo tudi ži-
valske maske. Prav zaradi dru-
gačnega pustovanja, ki so ga
težje brzdali, so se ponekod
pojavile prepovedi pustovanja
ali povork.
Sicer pa je to čas protestan-
tizma. Protestantizem je ma-
Trije nurnberškt "sctiembarti".
skiranje odklanjal, ga marsi-
kje prepovedal in prav to je
tudi vzrok, zakaj je v prote-
stantskih deželah velikega de-
la Evrope maskiranje popol-
noma usahnilo in ga praktično
ne poznajo.
Tudi v Ptuju (in verjetno še
v drugih krajih) je reformaci-
jska komisija leta 1610 mesar-
sko maškarado prepovedala,
("das unnsinnige Fastnacht-
spill der lodigen Fleischagger
und anderer in der ersten Fas-
tenvvoche und Sonntag" —
Kreitzenbacher 1955, 254).
Kot v Ptuju tudi po drugih
slovenskih mestih te prepo-
vedi niso bile dolgotrajne, saj
je po vsem katoliškem delu
maskiranje (bolj ali manj mo-
teno) ostajalo dalje.
Maskiranju se je po robu
postavilo tudi razsvetljenstvo.
V tem času so znane odredbe,
ki so maskiranje omejevale ali
celo prepovedovale. Sredi 18.
st. so bile npr. šeme v Ljub-
ljani prepovedane, smele so
nastopati le na plesih. Toda ti
predpisi so bili kmalu poz-
abljeni. Konservativno pode-
želje je kljub prepovedim še
naprej nemoteno vzdrževalo
strarodavna izročila in šege in
maske so živele dalje vse do
današnjih dni.
Ker je bilo šemljenje skozi
zgodovino v različnih družbe-
nih sistemih izpostavljeno raz-
ličnim vplivom (od odobravanj
pa tja do prepovedi), je marsi-
kaj izumrlo, odmrlo, zatonilo
v pozabo ...
Z zgodovino in pomenom
maskiranja so se začeli prvič
ukvarjati konec XIX. st, pravo
znanstveno delo (sem ned-
vomno sodijo tudi popisi obi-
čajev in mask) pa lahko pre-
nesemo v XX. st. Prav v tem
pa je tudi vzrok, zakaj ostaja
kljub znanstvenim naporom
zgodovina evropskih mask, s
tem pa tudi iz naše okolice, še
vedno nepopolna.
V XX. st. pa lahko z mirno
vestjo trdimo, da so ob indus-
trializaciji, poplavi moderne, s
tradicijo neobremenjene druž-
be dokončen propad in zaton
mask v našem okolju prepre-
čila in obujala k spominu in
življenju razna folklorna dru-
štva, tudi Turistično društvo
Ptuj, ki je pripeljalo maske iz
ptujske okolice v mesto, da se
nam (in turistom) predstavijo
v vsej svoji veličini.
ŠE NI KONEC
Tečaj orientalskih
plesov z Jasno Knez
JASNA KNEZ je stara
znanka ptujskih otrok in nji-
hovih staršev s plesnih ani-
macijskih uric na ptujskem
gradu. Poznamo jo kot ple-
salko, koreografinjo in peda-
goginjo, ki preučuje in pou-
čuje tudi orientalske plese.
Na svojih tečajih združuje
različne zvrsti v rekreativne
namene. Orientalski plesi so
izhodišče, vanje pa vpleta
elemente joge, masažo in di-
halne vaje.
V ART plesnem studiu
Ptuj smo se odločiH, da bomo
ob organizacijski pomoči
Centra interesnih dejavosti
Ptuj to obliko rekreacije po-
nujiH Ptujčanom štirikrat na
leto v vikend tečajih.
Predlagam, da prisluhnemo
mnenju in izkušnjam Ljub-
ljančank, ki imajo možnost re-
kreativnega plesanja oriental-
skih plesov že nakaj let:
— Balzam za dušo in telo
po večletni prekinitvi s šport-
nim plesom. Sem bolj jaz,
tako fizično, kot psihično.
— Ker pri delu veliko se-
dim, sem začutila potrebno
po rekreaciji. Aerobiko sem
zamenjala z orientaskim ple-
som, kjer je poudarjena tudi
drža in dihanje.
— Moja želja po plesu je
bila vseskozi močna. Pri živ-
Ijensjkih odločitvah sem želje
potlačila, sedaj pa sem zelo
vesela, da lahko uživam v ori-
entalskem plesu. Osem let
sem čakala na ta trenutek.
Počutim se bolj ženstveno in
sproščeno.
Na tečaju boste izvedele
tudi nekaj o zgodovini tre-
bušnih plesov (v Sloveniji so
jih zaradi pejorativnega priz-
voka preimenovali v oriental-
ske) in seveda o primernih
oblačilih za ta plesa.
Vabljene ste vse, ki imate
več kot 17 let (navzgor ni
omejitev). Za vaje potrebuje-
te dolgo krilo ali široke hlače,
veliko ruto, ki si jo boste
ogrnile preko bokov in
mehke copate.
Dobimo se v soboto, 10.
februarja ob 17. uri v dvorani
CID-a v Dravski ulici (bivša
Muršičeva). Če ste v soboto
zadržani, se nam lahko prikl-
jučite v nedeljo, 11. 2. ob 11.
uri v istem prostoru.
Prijave in vse informacije
dobite v Ateljeju Mire Mija-
čevič, Minoritski trg 2, vsak
dan od 16, do 20. ure ali po
telefonu: 776-051.
UIrik Liechtensteinski (ok. 1200-1276), kostumiran kot Venera.
Proslava ob kulturnem
prazniku
Danes zvečer bo oh 19. uri v dvorani Narodnega
doma v Ptuju proslava ob kulturnem prazniku.
Proslavo pripravljata Mestna občina Ptuj in Zveza
kulturnih organizacij Ptuj.
Slavnostni govornik bo France Forstnerič, pesnik in
publicist.
Na proslavi bodo podeljene oljenke kot priznanja
Mestne občine in plakete in posebna priznanja Zveze
kulturnih organizacij.
10 — PO NAŠIH KRAJIH
7. FEBRUAR 1996 — TEDMIK
LJUBITELJSKA KULTURA V NOVIH OBČINAH PO STAREM
Od kod denar za ljubiteljsko
kulturno dejavnost?
v minulem letu se je zaradi uvedbe
novih občin spremenilo tudi financi-
ranje ljubiteljskih prosvetnih in kultur-
nih društev. Lani je nekaj časa celo
kazalo, da je ogrožena organizacija, ki
jih povezuje, to je ZKO, saj na državni
ravni ni bilo jasno, kdo bo to organiza-
cijo plačeval. ZKO-ji so ostali strokov-
na služba in povezovalec društev, kar
naj bi plačeval Sklad za ljubiteljsko
kulturo. Ta bo predvidoma zaživel v
letošnjem letu. Prav tako bodo ZKO-ji
organizirali prireditve, katerih dejan-
ske stroške bodo pokrivale občine.
Prosvetna in kulturna društva na
območju bivše občine Ptuj že od julija
lani niso več financirana preko Zveze
kulturnih organizacij Ptuj, pač pa nar-
avnost iz občinskih proračunov svoje
občine. Imajo v posameznih občinah
dovolj posluha za potrebe ljubiteljske
kulture? Ali imajo društva po razdelitvi
na devet občin boljše ali slabše pogo-
je za svoje delovanje? Po čigavih me-
rilih dobivajo društva denar za svojo
dejavnost in koliko denarja si morajo
"pridobiti" sama?
Na vprašanja so odgovarjali Ne-
venka GerI, strokovna sodelavka za
društveno dejavnosti v ZKO Ruj, Miro
Lesjak, predsednik PD Cirkulane,
svetnik občine Gorišnica in vodja ob-
činskega odbora za družbeno dejav-
nost v Gorišnici, Janko Jerenko,
predsednik Folklornega društva Lan-
cova vas, član odbora za družbeno
dejavnost v občini Videm in predsed-
nik odbora za folklorno dejavnost pri
ZKO Ruj, Vida Toš, predsednica PD
Vitomarcl in članica odbora za kulturo
v občini Destrnik-Trnovska vas ter Al-
eksander Glatz, predsednik DPD
Svoboda Ptuj.
Nevenka GerI, ZKO Ptuj: "Od 1. ju-
lija lani je ZKO kot strokovna služba
ostala na ramenih mestne občine, de-
nar pa gre preko nje le za tista društ-
va, ki delujejo na območju mestne
občine. Država ni nikoli dajala dovolj
denarja za razvoj in napredek društev,
pač pa le v podporo društvom. Mi-
nistrstvo za kulturo je izdelalo sicer
natančna merila za nagrajevanje pri-
merno usposobljenih mentorjev sku-
pin, vendar je prihajalo zmeraj do veli-
kega razkoraka med temi merili in de-
narjem, s katerim smo dejansko raz-
polagali. Za primerjavo: po merilih bi
moral dobiti dirigent zbora za uro vaje
1500 tolarjev, dobivajo pa od 600 do
750 tolarjev. Denar za kulturo prihaja
na občine glede na število prebival-
cev. Občine z velikim številom prebi-
valcev in malo kulturnimi skupinami
imajo torej za te skupine več denarja,
kot če bi imele malo prebivalcev in ve-
liko dobrih skupin, kot je to na primer
v občini Videm. Merila za razdelitev
tega denarja posameznim skupinam,
ki jih je pripravilo ministrstvo, upošte-
Nevenka GerI, ZKO Ptuj
vajo izobrazbo in strokovno raven
vodje, številčnost skupine, kakovost
skupine..."
Miro Lesjak, PD Cirkulane: "Ne pri
svetnikih občine Gorišnica ne pri lju-
deh nismo naleteli na gluha ušesa
glede potreb kulture, čeprav se pa
vedno najde kdo, ki ne razmišlja dol-
goročno. Takemu pomeni več 10 kilo-
metrov asfalta kot vlaganje denarja v
kulturo. V Prosvetnem dmštvu Cirku-
lane smo bili prej sicer zadovoljni, se-
daj smo pa še bolj, saj imamo več de-
narja, kot smo ga imeli prejšnja leta.
Lani smo dobili za dejavnosti in in-
vesticijo 1,1 milijona tolarjev. Spon-
zorjev običajno ne iščemo, res pa je,
da smo jih iskali in našli za prireditve
ob 90-letnici društva in pa lani za pre-
voz kulis. Občina Gorišnica razdeljuje
denar glede na dejavnosti društev. Ce
se na primer društvo, ki bo v letu
1996 dobilo denar, v tem letu z delom
ne bo izkazalo, ga naslednje leto ne
bo več dobilo. Seveda nismo prekinili
sodelovanja z ZKO, saj nekdo mora
povezovati društva, vendar smo se
dogovorili, da bi skupne prireditve
plačevali po dejanskih stroških."
Janko Jerenko, Lancova vas: "Ob-
čani so zelo naklonjeni kulturi, saj jih
samo v našem društvu sodeluje 100.
Lani smo dobili 300 tisoč tolarjev od
občine za redno dejavnost, letos pa je
Janko Jerenko, FD Lancova vas
v celoti manj denarja za kulturo kot
lani. Razdelitev denarja pripravimo v
odboru za kulturo glede na uspešnost
delovanja — bolj kot je društvo
uspešno, bolj ga občina podpira. Na-
tančnih meril za delitev še nimamo,
vendar smo se že dogovorili, da jih
bomo v kratkem izdelali. Po številu in
kakovosti kulturnih dejavnostih je
občina Videm zelo bogata, saj nasto-
pamo celo na republiških revijah. Pro-
računski denar pomeni le del v
društvenem proračunu: nekaj prinese
članarina, nekaj denarja pridobimo s
sponzorji, največ pa z lastnimi nasto-
pi. Zanašamo se na misel, da je sreča
na strani pogumnih. Ni nas strah in
Vida Toš, PD Vitomarci
zaupamo v svoje delo. Društvu je šlo
dobro tako v okviru občine Ptuj kot
sedaj, vendar smo veliko doprinesli k
temu sami."
Vida Toš, Vitomarci: "Menim, da je
sreča tudi na strani bogatih. Mi smo
revno območje in dolga leta smo se
odrekali vsem honorarjem, da smo
lahko zgradili dvorano. K izgradnji smo
prispevali polovico potrebnega denar-
ja. Potem smo z lastnim denarjem
poskrbeli za ogrevanje, kupili 140 sto-
lov, kupovali kulise... V našem društvu
ni nikoli noben mentor prejel ni-
kakršnega honorarja. Vse smo invest-
irali v pogoje za delo. Občina Destrnik-
Trnovska vas, v katero smo vključeni,
ima velike probleme, saj je umetna
tvorba in bo, kot kaže, kmalu razpadla.
To se pozna tudi pri kulturi. Odbor za
kulturo, katerega članica sem, se je
prvič sestal šele lani oktobra. Vsa kul-
turna društva še niso oddala programa
svojih dejavnosti za leto 1996. Šele
pred kratkim sem opazila, da je naše
društvo prejelo na žiro račun 200 tisoč
tolarjev, Kolikor vem, je denar razdeljen
tako, da dobita Destmik in Trnovska
vas vsak po dve petini razpoložljivega
denarja, Vitomarci pa eno petino. Nihče
ne upošteva pri tem programov in rea-
lizacije načrtovanega. Vendar pa smo
ob vsem tem odrekanju in pomanj-
kanju denarja dosegli določeno kvali-
Miro Lesjak, PD Cirkulane
teto. S sponzorstvom smo se po-
skusili lani, ko sem obredlatako rekoč
vse hiše, da sem nabrala 110 tisoč to-
larjev. Toliko pa je stala tudi izdaja bro-
šure ob 100-letnici. Pa še gostišča
nam pomagajo, in sicer pri plakatih. Za
to se vsem iskreno zahvaljujem."
Aleksander Glatz, DPD Ruj: "V
DPD Ruj deluje 11 sekcij, ki vadijo v
Narodnem domu in v gledališču. V tej
sezoni imamo velike težave, saj Na-
rodni dom obnavljajo. Tako vadi
pihalni orkester v glasbeni šoli, druge
skupine pa v bližnjih šolah. Nekateri
bodo izredno težko delali. Mislim pa,
da ima ptujska občina razumevanje za
ljubiteljsko kulturo, kar se kaže prav v
tem, kako hitro je pričela obnavljati
Narodni dom, ko smo ugotovili, da ga
napada goba. V DPD Svoboda spre-
memb, ki jih je prinesla lokalna samo-
uprava, ne čutimo. Denar za mentorje
dobivamo, tako kot zmeraj, preko
ZKO. Druge stroške krijemo iz lastnih
prihodkov, to pa je denar od vstopnin
in od sponzorjev. Sem optimist, saj ni
bilo tako živahne dejavnosti ljubitelj-
ske kulture, kot je v zadnjih nekaj letih,
še nikoli. Ob petju, plesu, muziciranju
se družimo ljudje, ki želimo peti, ple-
sati, muzicirati. Prihajamo iz veselja
in ne zaradi denarja."
milena ziipanrč
Aieiisander Giatz, DPD Svobo-
da Ptuj
IVANJKOVCI
Turizem smo ljudje
Pred leti smo s tem geslom oglaševali naš turizem, prijaznost ljudi in do-
brodošlico turistom. In v naše kraje zaide vse več turistov, ki obiske vino-
rodnih področij največkrat kombinirajo z užitki, kijih ponujajo okoliška ter-
malna zdravilišča. Ta so v zadnjih letih izboljšala hotelske storitve,
povečala kopališke kapacitete, vedno pestrejša je ponudba rekreacije In Iz-
letov pa tudi gostitelji smo postali veh ko prijaznejši. In vendar gost le redko
spozna način življenja v naših krajih in še redkeje običaje in opravila, ki so
povezana z pridobivanjem žlahtne kapljice, ki jo tako hvalijo. Prav to želi
gostom predstaviti skupina za ohranjanje starih običajev, ki deluje v okviru
kulturnega društva Ivanjkovci
V skupini deluje 12 stalnih članov,
ki z dialogom, pesmijo, plesom in pri-
kazom kmečkih opravil obujajo spo-
min na "kožuharo", "žgajaro" in opra-
vila v vinogradu, na način, kot so to
delali naši stari. Duhovni vodja sku-
pine je Marta Gregorc, ki ji nikoli ne
zmanjka idej. Njene zamisli zahtevajo
dobre pevce in igralce, ki se znajdejo
v različnih situacijah, saj publika rea-
gira vedno drugače in se ji je potrebno
prilagoditi. Franc in Zora Gorjak sta
dejala, da običaje najraje predstavijo
tistim, ki jih ne poznajo. To niso ve-
dno tujci, saj gostje iz drugih koncev
Slovenije, čeprav nas radi obiščejo in
morda poznajo naše kraje, zelo malo
vedo o življenju in delu v goricah.
Večina niti ne pomisli, da je potrebno
rezati, vezati, škropiti, podkašati, na-
kar pride trgatev, pretakanje, žvepla-
nje in na koncu še krst mošta. Ker je
dialog podkrepljen z konkretnim pri-
kazom dela, naše narečje ne pred-
stavlja posebne ovire za publiko, člani
društva pa zato s seboj vozijo polno
V vinogradu je treba opraviti veliko dela
prikolico pripomočkov. Med rekviziti
so trsje, brente, škropilnice, motike in
vse ostalo orodje. Vsako opravilo
spremlja tudi primerna pesem. Naj-
večkrat nastopajo na Jeruzalemu in
na različnih kmečkih turizmih, povsod
pa doživijo zelo dober odziv publike.
Na martinovo so nastopili šestkrat,
med drugim tudi na osrednji prireditvi
v Ormožu. Vseh jesenskih nastopov
pa je bilo gotovo čez dvajset. Z marti-
novim pa je povezana tudi zabavna
zgodba, ko so jih kar trikrat ustavile
policijske patrole. Poleg običajnega
preverjanja dokumentov in za marti-
novo nekoliko odvečnega vprašanja:
"Ali ste kaj popili?", se policaji niso
mogli načuditi posebnežem, ki na
martinovo, s seboj prevažajo vinsko
trto. Ob koncu programa zaplešejo in
največkrat zaplešejo z njimi tudi gost-
je. Poleg dejstva, da se na ta način
ohranjajo stari običaji in se posredu-
jejo tistim, ki jih ne poznajo, je razve-
seljivo predvsem to, da program izva-
jajo ljudje, ki z goricami živijo, ki se
jim ni treba učiti gibov, opravil, pesmi
in dialekta. Ustna propaganda, ki kroži
o njih govori o spontanosti, original-
nosti in neizumetničenosti.
Vaje in nastopi zahtevajo svoj čas, ki
ga člani skupine kljub opravilom v vino-
gradu in na kmetiji najdejo in včasih se
je potrebno odpovedati celo Santa Bar-
bari. Za domačine pa vsako leto pripra-
vijo veseli večer, na katerem v zabav-
nem dialogu obudijo kakšno kmečko
opravilo. Dvorana je vedno nabito pol-
na in publika navdušena.
Klub naravnost idealnim naravnim
danostim je turistična ponudba v Iju-
tomersko-ormoških goricah skrom-
na. V preteklih letih so na vinski cesti
rasli kmečki turizmi in vinotoči, kot
gobe po dežju, a vsi ponujajo le prije-
ten ambijent in dobro vino. Ce pa gost
izrazi željo, da bi kupil kak spominek,
da bi doma prijateljem lažje pokazal
kje je bil, med kakšnimi ljudmi pa se
znajdemo pred veliko težavo. Izvirne-
ga spominka namreč še vedno ne
premoremo. Zato je delo, ki ga opravl-
ja skupina iz Ivanjkovcev toliko bolj
pomembno in daje upanje, da se
bomo nekoč le pnbližali geslu: Turi-
zem smo ljudje. ^j^
LENART / VRAČANJE PREMOŽENJA
Doslej so izdali 285 denailonalizacijskih odloib
postopki za vračilo premoženja se največkrat rešu-
/e/o zelo počasi, saj gre za zahtevne pravne pos-
topke. v lenartu so pri reševanju denacionalizacij-
skihi postopkov med uspešnejšimi občinami.
Kot nam je povedala vodja
oddelka za kmetijstvo in gospo-
darstvo Ivanka Slana, je pri le-
narški upravni enoti, ki rešuje
denacionalizacijske postopke vlo-
ženo 449 zahtevkov za vrnitev
podržavljenega premoženja.
Med rvjimi je 11 zahtevkov cer-
kve ali verskih skupnosti. Doslej
so izdali 285 denacionalizacijskih
odločb, od tega 223 delnih od-
ločb za vračilo premoženja v na-
ravi. Lenarška občina je
predvsem kmetijska, zato je zani-
miv podatek, da so v naravi vrnili
341 hektarjev kmetijskih zemljišč
in 261 hektarjev gozdov v last in
posest kmetov ter tri kmetijska
gospodarstva. Pri 147 hektarjih
kmetijskih zemljišč pa je bil
vzpostavljen solastninski delež.
Nekdanjim lastnikom so vrnili
tudi nekatere pomembnejše objek-
te in sicer je Kmetijska zadruga v
Lenartu vrnila prostore svoje nek-
danje trgovine zakoncema Hras-
telj. Tudi lenarško podjetje Kle-
mos je že vrnilo nekdanjim lastni-
kom del poslovne stavbe. Prvotni
lastniki so dobili nazaj tudi trgovi-
no Lorber v Voličini.
Z odlokom o razglasitvi kultur-
nih in zgodovinskih spomenikov v
občini Lenart iz leta 92, je Mi-
nistrstvo za kulturo že vrnilo ne-
kaj objektov. Naj med njimi ome-
nimo nekatere in sicer vilo v Sveti
Trojici, Stupičevo vilo na Zavrhu,
v kateri je bila urejena spominska
soba generala Maistra.
V prihodnosti naj bi vrnili
tudi kulturni dom v Sveti Trojici
in Lekarno v Lenartu.
Zaradi denacionalizacijskega
postopka so izpraznili hišo na
Cmureški 14 v Lenartu, v katerem
so stanovale štiri družine. Sicer pa
je bil ta objekt v zelo slabem stanju
in neprimeren za stanovanja.
Precej je bilo načrtov v zvezi s
Poleno, kjer je trenutno kasaška
proga, seveda pa ponuja še veli-
ko možnosti za športno — re-
kreacijske objekte. Polena se po
sedanjih ocenah ne bo vračala,
saj je upravičenka prejela od-
škodnino od tuje države. Tre-
nutno pa je ta zadeva v pritož-
benem postopku pri Ministrstvu
za kmetijstvo, gozdarstvo in
prehrano v Ljubljani.
Ivanka Slana je dodala, da
kot zavenci za vračilo premo-
ženja dobro sodelujejo s podjet-
jem Žipo Lenart. Saj je h\\o ve-
liko nejasnosti okrog odškodnin
za melioracije v kompleksih. V
zvezi s tem se v zadnjem času
ŽIPO dogovarja z upravičenci
oziroma vlagatelji zahtevkov iz-
ven denacionalizacijskih pos-
topkov. Zaradi tega tudi pos-
topki niso ovirani in med stran-
kami prihaja do sporazuma.
Trenutno je med pomemb-
nejšimi zahtevki za vračilo pod-
jetja Unior Lenart in upraviče-
nec je v postopku ugotavljanja
državljanjstva. Na upravni enoti
so nam še povedali, da je po nji-
hovih podatkih le en zahtevek
pravnih naslednikov grofa Her-
bersteina, ki vsebuje zahtevo po
vračilu več kot 200 hektarjev
kmetijskih in gozdnih površin.
m. slojnjak
VIDEM / LETNA KONFERENCA OBČINSKEGA ODBORA SDSS
V stranki odločno proti
gradnji magistralke
Pred koncem januarja so se na letni konferenci sestali tudi člani občinske-
ga odbora SDSS Videm. Poleg rednih poročil o delovanju stranke v minulem
letu, so se člani dotaknili predvsem gradnje magistralke skozi videmsko
občino ter ob tem občinskemu svetu pisno predložili vsa nestrinjanja.
Kot je povedal predsednik občinskega odbora stranke Stanko Simonič so
v zadnjih mesecih v svoje strankarske vrste pridobili precej novih članov, iz-
volili pa so tudi novega tajnika in blagajnika. Kljub razpravi o novih smernicah
stranke pa so tokrat največ časa namenili prav izgradnji nove magistralke, ki
naj bi peljala skozi občino Videm. V sklep so zapisali, da odločno nasprotujejo
trasi gradnje magistralke kot je bila predstavljena občanom ob javni razgrnitvi,
kajti po njihovem mnenju bi bila to nevarna cesta tako za občane kot tudi za
samo občino. Pri SDSS- u so namreč prepričani, da bo občisnki svet o tem
premišljeno odločil in, da ne bo glasoval v nasprotju z voljo občanov. Sicer
pa Simonič dodaja, se tako kot v vseh drugih strankah tudi v 00 SDSS Videm
pripravljajo na državnozborske in krajevne volitve. ym
Medobčinsiia pevska revija
Dvorana Glasbene šole Karola Pahorja
na Ptuju je bila v soboto 3. februarja pri-
zorišče I. dela letošnje medobčinske revije
pevskih zborov. Tako kot vse dosedanje je
tudi tokratno, že dvaindvajseto zapovrstjo,
pripravila Zveza kulturnih organizacij Ptuj
in k sodelovanju povabila vseh devetnajst
zborov, kolikor jih trenutno deluje na nje-
nem območju. In pri tem je treba povdariti,
da so se vabilu odzvali prav vsi!
Vse navzoče, občinstvo v dvorani, pev-
ke, pevce in zborovodje je v imenu Zveze
kulturenih organizacij pozdravil predsed-
nik Franc Lačen.
Prijeten pevski večer prvega dela revije,
sicer v celoti posvečeni slovenskemu kul-
turnemu prazniku, je pričel Mešani zbor sv.
Viktorina s Ruja, ki ga vodi Sonja VVinkler,
nadaljevali pa: Mešani zbor iz Ciri